Tidigare...
- Fantastiskt. - Tack.
- Jag heter Avery. - Vi letar efter nån som du.
Jag vet inte så mycket om hästunderstödd terapi.
Vill du försöka, Sean?
- Nej tack. - Det är min brorson.
- Förlåt. - Det är ingen fara, Deacon.
- Kan du komma hit, Maddie? - Vad är det?
Kan du följa med oss på det här dumma Art Walk?
- Jag ska träffa Jonah. - Jonah, Jonah...
Du brukade ju älska det.
- Inte med Jake Maitland. - Är ni inte vänner?
Jag vill inte träffa honom när pappa och Jessie...
- Så det handlar om det... - Nej, definitivt inte.
Jag släpas runt som en unge som inte kan sköta sig själv.
Du kommer att överleva, jag lovar. Jag måste göra mig iordning.
Det här är helt galet. Alla pratar bara om Alannah.
- Grymt. - Det är som om vi inte var där.
- Vad letar du efter? - Mina vitaminer.
- Jag hade dem i min gymväska. - Är du 80 år?
- Ledsen att jag är sen. - Har du hört nåt från Juliette?
Nej, och Cadence grät från klockan 03 till soluppgången.
- Vad tråkigt. - Det är bara i två veckor.
Tänk att hon bara stack...
Har ni läst reaktionerna på spelningen?
Ja.
Nu pratar folk om oss. Det kanske var hon som fattades.
Men vi har precis hittat vårt sound. Nu ändrar hon på allt.
Det är lite för sent nu.
Vad ska vi heta? Three Men and a Lady?
Hur är det? Jag börjar bli orolig för dig.
Det var inte så här vi hade tänkt oss, men vi måste ge det en chans.
Gå inte, Will. Vi pratar om det.
Om vad? Ni har ju redan bestämt er.
Nu ska vi fästa våra familjeapplikationer på täckena.
- Så fint. Får jag göra er sällskap? - Inga problem.
Vad gör ni?
Vill nån berätta för Scarlett om sitt hästtäcke? Kaitlyn? Jamie?
Se till att få med båda tyglagren i varje stygn.
Och se till att stygnen är jämna.
- Jag vet vem du är. - Vad sa du, hjärtat?
- Du är från bandet The Exes. - Jag var det.
Kan du sjunga för oss nån gång?
Om ni gör klart era projekt kan vi nog ordna nåt. Vad säger ni om det?
- Tack för att du kom. - Jag kan inte fatta det.
Min mamma brukade spela "Beneath Still Waters". Jag älskar den.
Coolt. På tal om det...
Våra Twitter-kommentarer har exploderat.
Jaså? Härligt. Jag har inte Twitter.
Skönt för dig, men ja, det är bra.
Grattis. Ni var fantastiska.
Inte om oss. Om dig.
Det är väl kul, antar jag.
Jag pratade med killarna i morse och vi älskar det du har tillfört.
Vi pratar om att ge dig mer utrymme.
Jag är smickrad, men ni tre har er grej.
Men vi vill det. Vad säger du?
Jag tror att ni tre drack för mycket whisky i går kväll.
Kanske inte tillräckligt. Vad är du rädd för?
Jag vill vara singer-songwriter. Jag vill inte tappa det.
Vem säger att du måste det?
- Ni vet inget om min musik. - Vi vet att det var speciellt i går.
Du kan väl ge det ett försök?
Du kan väl komma hem till mig i morgon kväll.
Jag kan spela några låtar och så får vi se vad du tycker. Hur låter det?
En häst med ett minihuvud.
- Och en hund. - Titta där borta.
- Jag har jobbat med honom. - Var det kul?
Ja, det var kul.
- Titta. - Den gillar jag.
- Är det Landry Major? - Jag vet inte.
Tänk att vara i vattnet i full galopp med ett lasso i handen.
Jag kan inte ens gå och tugga tuggummi samtidigt.
När jag var liten var min dröm att få fota för National Geographic.
Jaså? Varför slutade du?
Jag vet inte. Livet hade andra planer för mig.
Jag önskar att mitt liv hade andra planer.
Förlåt, jag blev lite medtagen. Visst är den fantastisk?
Ja, jag antar det.
- Kan vi gå nu? - Ja, det kan vi.
Nej, jag vill se mer.
- Okej. Kom, hör ni. - Ska vi gå in?
- Ja? - Kan jag komma in?
Jag tänkte precis ta en dusch.
Kan vi prata lite i morgon?
- Okej. - God natt.
God natt.
- Där är vår undergörare. - Vad ska det betyda?
Du motiverade de där tjejerna att göra något.
Det var generöst av dig. Tack.
Jag försöker bryta mig loss från det livet, men det kommer tillbaka.
Först måste vi lära oss nåt av det.
- Jag är ganska trög. - Det tror jag inte. Du har en gåva.
Du väljer vad du gör med den.
Tack.
Jag såg honom prata med en kvinna på parkeringen i går.
Hon grät och höll i ett barn. Det var så sorgligt.
Han var en sån rar pojke, men de krossade honom.
Sean var så talangfull. Han kunde ha gett John Meyer en match.
- Vad hände med honom? - Inget fysiskt.
Han såg och hörde saker som ingen ska behöva göra.
- Vem var kvinnan? - Hans fru Angela.
De träffades i high school, men jag vet inte hur länge till hon orkar.
Så vi läker på det ena eller andra sättet - tillsammans.
- Ha tålamod med dig själv. - Tack.
- Kan jag låna tandkräm? - Nej.
- Vad är det? - Ingenting.
- Det är inte som du tror. - Säkert...
- Är det min parfym? - Någon är tjurig.
Ingen är tjurig, Romeo. Vart ska ni?
- Lägg av. Vi ska vara hos henne. - Det går undan...
Nej, vi ska lyssna på hennes musik, idiot. För att se om det passar oss.
Du vet hur det blev sist du låg med en bandmedlem.
- Det var lågt. - Jag säger bara: Var inte en idiot.
Jag ska inte vara en idiot.
- Hej. - Förlåt.
Allt är lite galet nu när Zach är borta.
- Förlåter du mig? - Jag ska tänka på saken.
Vi gör det här på gammaldags vis.
- Folk kommer att prata. - Låt dem prata.
- Hur har din dag varit? - Den var väl okej.
Det låter övertygande.
Jag kan inte sluta tänka på i går kväll.
- Hur Daphne behandlade dig. - Vad pratar du om?
Hon pratade inte med dig. Hon var oförskämd.
- Snälla... - Hon har inte uppfostrats så.
- Hon är tonåring. Du överdriver. - Menar du att du inte märkte nåt?
Jag märkte av det, men det gjorde mig inte ledsen.
Det är för att du är för snäll.
Jag måste lösa det här, annars blir det bara värre.
- Ska du prata med henne? - Kanske.
Då kommer hon bara att hata mig ännu mer.
- Hon hatar inte dig. - Det skulle jag.
Jag vet inte vad jag ska göra, men något måste jag nog göra.
Jag tycker att vi glömmer det resten av kvällen.
Okej.
Jag kan bättre, men du fattar.
Var har du lärt dig att skriva såna där låtar?
Jag vet inte. Det är som att fråga -
- hur jag lärde mig att gå, prata eller andas.
- Varifrån fick du gitarren? - Min mamma.
- Hon älskade countrymusik. - Din pappa, då?
Han kallade det bonnig begravningsmusik.
Varje kväll när han gick till jobbet -
- hällde hon upp en drink till sig själv och spelade sin favoritskiva.
Emmylou, Loretta...
Bara lite...
Joan Baez.
Hon gillade starka, motståndskraftiga kvinnor.
Det var nog därför inget förändrades när han gav sig av för gott.
Hon fortsatte spela sina skivor, tvätta -
- diska och gav mig det jag behövde.
Det visade sig att alla de kvinnorna sjöng det hon kände.
De påminde henne om att hon inte var ensam.
Hjärtesorgen är ytterligare en övergångsrit.
Så låten handlar om hjärtesorg?
Nej.
Det handlar om att släppa taget om något innan man förgör det.
Eller innan det förgör en.
Det har jag lärt mig av henne.
"Beneath still waters"...
Så...
- Vad händer nu? - Vad då?
Med bandet?
Ja, bandet...
Rep i morgon inför spelningen och du spelar upp dina låtar för grabbarna.
Coolt.
Ja.
- Jag borde nog gå nu. - Ja.
Jag ska träffa upp killarna och jag vill inte bli sen.
Jag förstår.
Tack för att du lyssnade.
- Det betyder mycket. - Det var ett nöje.
Vi ses.
Var smart, var smart.
Var inte en idiot.
Jag är en idiot av miljoner anledningar.
Men jag är en ännu större idiot om...
Var inte en idiot.
- Det är komplicerat. - Inte nödvändigtvis.
- Bandet, då? - Vad är det med det?
Det kan bli ganska rörigt.
Vill du sluta?
Du måste slappna av.
- Jag har precis blivit singel. - Älskar du henne?
Nej, inte på det sättet.
Du är fantastisk, men jag är inte redo för att inleda något just nu.
Vem har sagt att jag är det?
- Men jag tror... - Du tänker för mycket.
POSTTRAUMATISKT STRESSYNDROM - BETEENDEN
HUMÖR
Hej. Det finns rester om du vill ha.
- Hallå? - Hej.
Kan du ta ut hörlurarna?
Och den andra.
- Nöjd? - Jag kunde vara nöjdare.
- Vad ska det betyda? - Du behandlade inte Jessie bra.
- Jag gjorde ingenting. - Du ignorerade och hånade henne.
- Har hon klagat? - Nej, det är min uppfattning.
I det här hemmet behandlar vi folk med respekt.
- Vi måste lösa det här. - Det finns inget att lösa.
- Jo, det gör det. - Varför kunde ni inte gå ensamma?
Jag ville att du skulle följa med...
- ...så att vi lär känna varandra. - Varför?
Om du lärde känna henne skulle du gilla henne.
Varför är det så viktigt att jag ska gilla henne?
För att hon är viktig för mig.
Och du är viktig. Jag vill inte gömma något.
- Bryr sig någon om vad jag vill? - Var pratar du om?
Maddie har Jonah, du har Jessie och jag släpas med som en barnunge.
Jag vill bara bli lämnad ensam. Förstår du inte?
Du är ingen barnunge.
Det är så det känns.
Du kanske inte vet det, men du är viktig för mig.
Du har en större plats i mitt hjärta än en liten barnunge.
Om du är ledsen är jag ledsen.
Då ska jag inte vara ledsen.
Om du vill betraktas som en vuxen måste vi prata.
Kan jag gå nu?
- God morgon. - För mig är det det.
Jag mår bra.
Du ser ut som om vi har gift oss i Las Vegas.
Jaså?
Med en 70-årig Elvis-imitatör.
- Det var inte världens smartaste sak. - Du har nog gjort värre saker.
Jag menar allvar.
Det kanske är det som är problemet.
Du kanske inte borde vara så allvarlig.
Vissa saker kanske bara ska vara kul.
Du har väl hört talas om det ordet?
Oroa dig inte. Ingen behöver veta.
- Det kan jag hantera. - Bevisa det.
- Var pappa arg? - Ja, han vill lösa det tillsammans.
Typiskt Deacon. Det påminner mig om när mamma dejtade Luke.
Det är annorlunda. Jag vet inte vad han ser i henne.
Hon gör honom lycklig.
- Verkligen? - Jag tror det.
Lyckligare, i alla fall. Jag vet inte.
Vi måste inte älska henne, inte ens gilla henne.
Hon finns i pappas liv.
- Varför släpar de med mig? - Inte länge till, det lovar jag.
- Det har redan pågått för länge. - Är det där mammas halsband?
Jag är glad att du har det.
- Vi pratar inte om det. - Okej.
Det är Jonah. Jag kommer strax.
- Det var fantastiskt. - Tack.
- En till. - Jag vet inte...
- Kom igen. - Ska vi sjunga en låt tillsammans?
- Sean, vill du vara med? - Nej.
- Vi kan behöva en röst till. - Nej tack.
Han är så söt. Varför är han så konstig?
Säg inte så, gumman.
- Vi vet hur det är att vara rädd. - Vad är du rädd för?
Allt. Jag ska inte ens börja.
Vänta lite.
- Är allt bra? - Ja, men jag får ingen bra känsla.
Jag kan tona ner lite.
Jag tyckte att det lät toppen.
Ja, men det saknas något.
Jag gillade ert samspel i sista refrängen.
- Ni ser ganska sexiga ut ihop. - Nästan för sexiga.
Det var ett skämt. Till och med jag vill hångla med Will.
Jag tar något att dricka.
- Hur tänkte du? - Va?
Ni har väl inte haft sex?
- Jag visste det. - Du måste skämta.
Det gick fort. Det måste vara nåt slags rekord för dig.
- Sakta ner nu. - Du borde sakta ner.
Ligg inte med bandmedlemmar.
Jag är en idiot. Det bara hände.
Hon är fantastisk.
Musikaliskt, alltså. Ni två tillsammans är grymma.
Det blir en grym spelning.
- Det är helt ledigt. - Det är det aldrig med dig.
- Jag lovar. - Har du valt ring än?
Vad har jag missat?
Gunnar väljer extranummer inför i kväll.
Ja, vi fastställer spellistan.
Då kör vi från början.
Hennes liv har vänts uppochner det senaste året.
Hon är arg. Jag förstår henne.
Hon är 14 år. Det är väl jobbigt nog.
Ja, precis.
- Vet du vad vi borde göra? - Vad då?
Vi äter middag i morgon kväll och pratar ut.
Va? Det låter hemskt. Menar du allvar?
Vi tar upp det till ytan. Jag tror att det hjälper.
Tror du? Jag tror att vi kanske dör.
Jag ska skydda dig, jag lovar.
- Vem ska skydda dig, då? - Hej på er.
Hej. Det var oväntat.
Jag är fortfarande vän med två av de där idioterna.
Fint att se er tillsammans.
- Kul att nån tycker det. - Vad har hänt?
- Tonårsuppror. - De kommer över det.
Jag behöver en stor förfriskning.
- Vilken liten värld. - Vad gör du här, Brad?
De är tydligen de nästa Clapton, Baker och Bruce.
- Highway 65 har första tjing. - Allt handlar om musiken för mig.
- Hej, Jess! - Hej då, Brad.
Mina damer och herrar, en stor applåd för Last Highways.
- Vem är det? - Vet inte.
- Tack. - Varsågod.
Brad Maitland. Shiny New Records.
En kvinna med talang ska inte omge sig med killar.
De killarna kanske är mina vänner.
Jag är den enda vännen du kommer att behöva.
Hej. Hur är det?
Varför följer du efter mig?
Det gör jag inte. Jag såg dig och ville se att du mår bra.
Du borde nog vara försiktigare. Det är inte tryggt här för dig.
Det är Nashville. Jag går här jämt.
Du är ju inte så försiktig.
Jag gick nattpatrull i Kandahar. Jag kan nog hantera det här.
- Hur gick det? - Jag har aldrig mått bättre.
Ska jag hjälpa dig?
Jag behöver inte din medömkan.
Den erbjuder jag inte heller.
Din röst var vacker i dag.
Hur ska du ta dig hem, Sean?
Det var det vackraste jag har hört på länge.
Du gillar musik, va?
- Saknar du det? - Du borde inte vara här.
Ge mig inte din medömkan.
Mellan de stora numren borde vi göra en låt med dig.
- Det låter bra. - Ja.
- Jag måste dra. - Jag med.
Barnvakten kommer att ruinera mig.
- Rep på måndag? - Ja.
- Ja, måndag. - Bra spelning i kväll.
- Du var fantastisk. - Vi var fantastiska.
Om du säger det, så.
Ta inte ut nåt i förskott.
- Ja, ma'am. - Det låter bra.
Måndag?
Måndag.
Alannah... du var fantastisk.
Nattbelysningen är tänd i badrummet. Ta vad du vill från köket.
- Tack. - Ingen orsak.
Varför frågade du om musik vad viktigt för mig?
Du frågade, men det var som om du redan visste.
- Jag kollade upp dig på nätet. - Varför?
Jag var bara nyfiken. Det var dumt och jag ber om ursäkt.
Jag såg ditt skolavslutnings- uppträdande. Du har talang.
Det var på Facebook. Du spelade med din vän.
Han heter Billy, va? Jag kan visa dig.
Nej, lägg undan den.
- Jag klarar inte av att se det. - Okej, det är borta.
- Ni lät väldigt bra ihop. - Ja, det gjorde vi.
- Jag är förvirrad. Vad är det? - Han dog.
Jag är hemskt ledsen.
Var det innan du tog värvning?
Nej, vi tog värvning tillsammans.
Han var med mig i Farah.
Jag såg på när han fick käken bortskjuten.
Så om du vill väcka minnena fortsätt prata om min musik.
- Förlåt. Jag... - Jag spelar inte mer.
Förstår du? Det är ett avslutat kapitel.
Jag förstår.
Jag ber verkligen om ursäkt.
- Jag vill gå. - Nej, det var mitt fel.
- Snart blir det värre. - Vad då?
Glöm det. Jag ska gå.
Snälla, gå inte. Du måste inte.
Jag går in på mitt rum. Du kan lägga dig ner och vila.
Vad du än behöver göra.
Jag ska inte störa dig.
Jag bara undrar...
Varför ge upp det man älskar?
Dell, jag vet hur det ser ut.
Jag hittade honom inne i stan i går kväll och han var full.
Jag tog med honom hem.
- Hände nåt? - Inget sånt.
Jag hittade en video på nätet när han spelade med sin vän Billy.
- Jag är ledsen. - Nästa gång tar du med honom hit.
Jag tittar till honom. Börja med stallen.
Ja, ma'am.
Det var oväntat.
Jag sa ju att vi inte är ihop.
- I går kväll var galet. - Publiken var förtjust.
Mer än så. Hur känner du inför det?
- Jag tar det som det kommer. - Säkert?
Jag vet inte vem av oss som kommer att ångra tjejen mest.
Det här var fantastiskt. Tack så mycket.
Kycklingen är lite seg.
Nej, det är jättegott. Visst, Jake?
- Jake? - Tack.
Ingen orsak.
Jag hörde att ni jobbade ihop i skolan. Hur gick det?
Det gick väl bra.
Vad handlade det om?
- En groda. - Jag älskar grodor.
Vi dissekerade den. Det luktade formaldehyd.
Det var vidrigt. Benen var gummiaktiga och slemmiga.
Sen skar vi upp inälvorna.
Okej, det räcker.
Förlåt att jag tog upp det.
Nu är vi alla här, så det är nog bra att prata igenom det här.
- Varför behöver inte Maddie vara här? - För att det inte handlar om henne.
Det handlar om... Daphne?
Vart...? Kom tillbaka, Daphne Conrad.
- Jag pratar med henne. - Jisses.
Jag måste nog göra det.
Det handlar inte om dig och Daphne, utan om mig och Daphne.
Låt mig försöka.
Okej.
- Gå härifrån. - Kan du ge mig en minut?
Sen ska jag lämna dig i fred.
Okej.
Kan jag sätta mig?
Lyssna på mig.
Jag är rädd nästan hela tiden.
Jag har aldrig...
...känt att jag är värd något, för jag har aldrig varit cool.
Jag var inte särskilt smart eller talangfull.
Så jag fattade de flesta besluten utav rädsla -
- vilket visade sig bli katastrof.
Därför har jag beslutat mig för att inte göra så mer.
Men det är väldigt svårt, eftersom jag fortfarande är rädd.
Jag tycker att du är en fantastisk person.
Du är en vacker och talangfull artist.
Jag ser så mycket av din mamma i dig.
Jag vill gärna lära känna dig bättre. Jag antar att det nog är...
...därför jag har bemött det här helt fel.
Jag är bara rädd, Daphne.
Jag är rädd att jag ska förstöra allt och göra alla besvikna.
Jake, Deacon och dig.
- Mig? - Ja, naturligtvis.
Vet du hur mycket mannen därnere älskar dig?
Du betyder allt för honom och det känns som om jag -
- förstör det för er.
- Det är bara väldigt svårt. - Självklart.
Därför måste du få höra det här.
Det är det här jag har varit rädd för att säga hela tiden. Men...
Du måste veta att jag inte försöker ta din mammas roll. Okej?
Det kan jag inte och det skulle jag aldrig göra.
Jag försöker inte ta din pappa från dig heller.
Han har ett sådant stort hjärta. Nog större än någon man jag har träffat.
Han har tillräckligt med plats för dig, Maddie, mig och din mamma.
För alltid din mamma.
Det är lite skrämmande, men jag försöker hantera det.
Saken är den att det jag vill...
Och jag vill det jättemycket, är bara att...
...vara din vän.
Om det är möjligt.
Förlåt mig.
För vad då?
Det är jag som ställer till med oreda.
- Hur går det? - Varje gång jag försöker göra gott...
- ...går det åt helvete. - Det kan hända den bästa.
Det var inte meningen att förvärra läget, Dell.
Gå en sväng med mig.
Det finns en vers med Leonard Cohen som jag älskar.
Han pratar om att ringa i de klockor som fortfarande kan ringa.
Poängen är att ingen är perfekt. Alla har sprickor.
Men genom sprickorna skiner ljuset igenom.
Det var vackert.
Hör du?
Text: Maja Falk www.sdimedia.com